Tidligere:
- Hvordan vet du at han er i Firenze? - Botticelli.
Du lokker dem til deg, ikke sant?
Jeg leter ikke etter Hannibal. Jeg vet akkurat hvor han er.
Jeg betaler 3 millioner dollar for doktoren i live.
- Førstebetjent Rinaldo Pazzi. - Dr. Lecter vil slå til.
Du vil bli tatt. Det er allerede satt i bevegelse.
Jack.
Han er såret.
Og han er bekymret.
Hannibal bekymrer seg ikke.
Å være i fare vil ikke ryste ham mer enn det å drepe gjør.
Om Rinaldo Pazzi hadde gjort sin jobb som politi -
- kunne han fått en ransakelsesordre på under en halvtime.
Pazzi hadde ikke de ressursene.
Da han bestemte seg for å selge Hannibal ble han en dusørjeger.
Utenfor loven og alene.
Og her er vi, utenfor loven og alene.
Har du fortalt la polizia at de leter etter Hannibal Lecter?
De vil finne dr. Fell innenfor lovens rammer.
Å vite hvem han er vil bare friste dem til å bryte reglene.
Og da slipper Hannibal unna.
Vil du også gjøre det?
En del av meg kommer alltid til å ville det.
Du må skjære ut den delen.
Selvsagt fant du ham her.
Ikke på grunn av utstillingen, men menneskene den trekker til seg.
Du hadde ham, Jack. Han var beseiret.
Hvorfor drepte du ham ikke?
Kanskje jeg trenger at du gjør det.
Jeg vil kunne tegne disse gatene etter hukommelsen.
Jeg vil tegne Palazzo Vecchio og katedralen.
Det vil gå svært lang tid før du kommer tilbake hit.
Da vil minnene av Firenze være alt jeg har.
Det var her jeg ble en mann.
Jeg ser min slutt og min begynnelse.
Alle våre slutter kan finnes i begynnelsene. Historien gjentar seg.
Det kan man ikke komme unna.
Du har pakket lett.
Jeg har pakket for deg.
Her forlater jeg deg.
Eller for å være mer nøyaktig: Her forlater du meg.
Det var ikke slik jeg ville si adjø. Jeg forestilte meg det annerledes.
Det gjorde ikke jeg.
Jeg visste at du hadde intensjoner om å spise meg.
Og jeg visste at du ville ta deg god tid.
Det ville vært synd å ikke nyte deg.
Etter din smak er jeg ikke marinert lenge nok.
- Når de kommer for å ta deg... - Og det vil de gjøre.
Hva vil du si om meg?
Jeg vil hjelpe deg med å fortelle den versjonen du ønsker å fortelle.
Fordi du har bedt meg om det.
Kanskje du fortsatt kan få meg på bordet, Hannibal.
Men ikke i dag.
Grisehaler kuttet opp for å likne på fingre delt ved leddet.
Fingermat.
Med hendene berører vi verden. De er taktile og sensuelle.
Om du fjerner en arm vil en pasient fortsatt kjenne sine fingre.
Tenk deg hva dr. Lecter vil føle når han ser deg spise hans fingre.
Ren poesi, Cordell.
I en saus av ingefær og eddik.
- Det er mest skinn og bein. - På fingrene vil det være mer kjøtt.
Så har vi margen. Her er den.
I en gjæret bønnesaus.
Jeg foretrekker ingefæren.
Nei, nei...
Spytt.
En buddhistisk syngebolle. Lyden symboliserer en ny dag.
- Buddhister spiser ikke kjøtt. - Dette er ikke kjøtt.
Det er menneske.
Pappa sa alltid at kjøtt var en folkebransje. Han var en pioner.
Han har sikkert spist noen. Jeg må si at tanken får meg til å skjelve.
Det er betryggende at du skal spise dr. Lecter.
- Det gjør deg til topprovdyret. - Det liker jeg. Topprovdyret.
Vi kan lage pekingand av ham.
Anden må tortureres. Skinnet må pumpes opp med luft, -
- så skal den glaseres med honning og henges fra halsen til den er tørr.
Og så skal den sprøstekes.
Transsubstansiasjon.
Jeg er her. Fortell.
Førstebetjent Rinaldo Pazzi...
Det føles som jeg har betalt masse penger for en død degos.
- Nå blir det stort oppstyr. - Spre ordet om at Pazzi var korrupt.
- De tar det bedre. Var han det? - Utenom dette vet jeg ikke.
Hva om de sporer Pazzi til deg?
- Det kan jeg ta hånd om. - Du tok hånd om Pazzi.
Jeg er ikke interessert i det dyre kjøttstykket der, dr Bloom.
Men om Hannibal forsvinner vil du stå tomhendt igjen.
Du bør kjøpe en purk til.
Du bør kjøpe hele avdelingen.
Du er vel ute etter Hannibal Lecter?
- En av hans pasienter? - Nei, ikke en pasient.
Hvor er han?
Siden du gikk inn på egenhånd, tilgi meg om det er frekt å spørre:
- Hvem pokker er du? - Familie.
Og du har kommet helt hjemmefra?
Hvem er du?
Jeg er psykiateren hans.
Medisinsk bruk.
Du er som hans fugl. Det er jeg også.
Han setter oss i bur for å se hva vi vil gjøre.
Fly i vei eller skalle mot gitteret til vi dør.
- Du har ikke flydd i vei. - Du flyr rett mot ham.
Hvordan vekker han slik hengivenhet?
Du er psykiateren hans.
Du kan nok utvide det jeg har lært av mine erfaringer med ham, -
- og fra de dødes stumme positurer.
Var du der?
Så du på da det ville udyret inne i ham -
- forlot sin mors bryst og steg ut i verden?
Jeg møtte udyret og jeg så ham vokse.
- Noen vil drepe ham. - Flere enn én, vil jeg si.
Hva vil du?
Jeg vil sette ham i bur.
Jeg trodde Will Graham var Hannibals største feiltrinn.
Jeg lurer på om det ikke er deg.
Nå, om du unnskylder meg, -
- jeg må ta medisinen min.
Mrs Fell, formoder jeg.
Mannen min er lege. Han har behandlet tilstanden min.
Hvilken tilstand er det, mrs Fell?
- Jeg blir forvirret. - Vær så snill!
Du må komme over deg selv, hvem nå det er, Bedelia.
Jeg heter Lydia Fell.
Forventer du at vi skal tro at du har mistet deg selv -
- i det varme mørket i Hannibal Lecters sinn?
At Lydia Fell er en konstruksjon?
- Det er deg, ikke sant? - Nå er jeg virkelig forvirret.
Jeg tror ikke på deg.
Du er ikke forvirret, Bedelia.
- Det er ikke navnet mitt. - Du vet hvem du er, hva du har gjort.
Og du vet hvordan du skal vri deg ut av det.
Er det beroligende midler? Etanol, skopolamin, midazolam?
Samme cocktail som dr. Lecter serverte til Miriam Lass.
Jeg er ikke engang sint på deg. Jeg er faktisk ganske imponert.
Mest fordi du fortsatt er i live. Når denne tåken din letter -
- vil jeg høre hvordan du klarer det.
Dere sier at mannen min har myrdet en etterforsker.
Hvor er politiet? Burde ikke de forhøre meg?
Ikke vær redd, det kommer de til å gjøre.
De tar seg sannelig god tid.
Hva kan forårsake forsinkelsen?
Jeg har en anelse.
- Gjør du? - De blir kjøpt.
Av de samme som kjøpte Pazzi.
Interessen i min mann har ført til sterk konkurranse.
Will?
- Will? - Jeg lurer på hvem som tar ham først.
Jeg har nye venner i Italia. De rydder opp og begynner på nytt.
Alt du skal tenkte på er hva som skal skje når Lecter er i dine hender.
Etter alt ditt harde arbeid er det på tide å snakke om hva Margot vil ha.
Kom og sitt på nissens fang.
Du vet hva jeg vil ha.
Det jeg angrer mest på er at jeg tok fra deg evnen til å skape det.
- Adopsjon er også fint. - Kinesiske barn har ingen stamtavle!
Jeg skulle ønske jeg kunne gi deg et Vergerbarn, ditt og mitt.
Vi kunne oppdra det sammen.
Forrige gang du sa det fjernet du livmoren min.
Du brukte den som et våpen, viftet med den som en ladd pistol!
- Jeg har meg selv å skylde. - Som så ofte, Margot.
Men det er mulig at jeg fortsatt har mengder med frisk sæd.
Har du snublet over noen friske livmorer i det siste?
- Hva er det du planlegger? - Jeg vil at vi skal få et barn.
Jeg kan bli flink med et barn. Jeg kan ta foreldrekurs.
La oss finne en løsning, Margot.
Så vi kan bli en familie igjen.
Om jeg så deg hver dag i all evighet, Will, -
- så ville jeg husket dette øyeblikket.
Det er merkelig å se deg her rett foran meg.
Jeg har sett spor av deg på steder du ikke har vært på årevis.
"Til markedet for å kjøpe en fet gris."
"Hjem igjen for å spise den."
Jeg ville forstå deg før jeg fikk øye på deg igjen.
Det var nødvendig for meg at det var klart -
- det jeg så.
Hvor kommer forskjellen mellom fortiden og fremtiden fra?
For meg?
Før deg og etter deg.
Og for deg?
Alt begynner å flyte sammen.
Mischa.
Abigail.
Chiyoh.
- Hvordan har Chiyoh det? - Hun dyttet meg av et tog.
Flink jente.
Du og jeg har begynt å flyte sammen.
Var det ikke slik du fant meg?
Alle forbrytelsene dine -
- føles som en jeg har skyld i.
Ikke bare mordet på Abigail, alle mordene.
Både bakover og fremover i tiden.
At du befrir deg fra meg og at jeg befrir meg fra deg, -
- det er det samme.
Vi er sammenvokste.
Jeg er nysgjerrig på om noen av oss -
- kan overleve separasjonen.
Vet du hva den tøffeste prøven er?
Å ikke la raseri og frustrasjon, eller tilgivelse, -
- hindre deg i å tenke.
Skal vi?
Etter deg.
Mason ligger foran FBI i jakten på Hannibal Lecter.
Han har ingen intensjoner om å dele det han vet med FBI.
Det har jeg.
Når han har Hannibal.
Det er noe jeg må få fra Mason før han havner i fengsel.
Har du noen erfaring med å melke sæd?
Vi kan ikke lokalisere dr. Fell.
Han har fått stor oppmerksomhet.
Øyevitner har beskrevet en blodig figur som løp fra åstedet.
Det italienske folket mener allerede at Il Mostro drepte Rinaldo Pazzi.
Det italienske folket har rett.
Il Mostro døde i fengsel.
Pazzi skulle etterforske to menn som forsvant fra Palazzo Capponi.
Min mann kjente professor Sogliato. Vi var hjemme hos ham flere ganger.
Vi tror at din mann står bak forsvinningene -
- og myrdet Pazzi da han kom frem til samme konklusjon.
Om dere ikke allerede har det, gå inn i FBis database.
Der finner dere dr. Fell etterlyst under navnet Hannibal Lecter.
Fingeravtrykkene fra renneløkken er hans.
Hvorfor har du ikke informert Questura om dette?
Han hadde en pris på sitt hode. Pazzi forsøkte å selge ham.
Jeg kan ikke klandre ham. Kan du?
Du har allerede blitt avhørt om mordet på Pazzi.
Siden du ikke er i Firenze på oppdrag fra FBI, vil det være alt.
Ikke du, signora Fell.
Du skal bli akkurat der du er.
Dette kommer til å gjøre vondt. Du har fortsatt kulen i deg.
Chiyoh har alltid vært svært beskyttende når det gjelder meg.
Drepte hun leieboeren sin, eller var det deg?
- Hun gjorde det. - Utmerket.
Du glemte tilgivelsen din. Du tilgir slik som Gud tilgir.
Hadde du gjort det fort eller hadde du stoppet for å hovere?
Hoverer Gud?
Ofte.
Nei, nei...
Gi det litt tid.
Jeg kan nesten smake smøret.
Smak og lukt er de eldste sansene og ligger nærmest sinnets sentrum.
De er eldre enn medlidenhet og moralitet.
De leker i våre hoders kuppel, som mirakler lyst opp i et kirketak.
Seremonien og synene ved middag -
- kan være langt mer engasjerende enn teater.
Hva er det til middag?
Det må du aldri spørre om. Det ødelegger overraskelsen.
Nei...
Jeg sørger sjelden, men jeg er lei meg for å forlate Italia.
Det er ting i Palazzo Capponi som jeg gjerne skulle lest.
Jeg skulle gjerne spilt klaver, eller kanskje komponert.
Jeg skulle gjerne vist deg Firenze.
Suppen er ikke så god.
Det er persille og timian, og mer for min skyld enn din.
Ta en slurk til.
La det sirkulere.
Venter vi selskap?
Feil etasje.
Will...
Han er under bordet, Jack.
Din mann forlot deg.
Jeg hadde ingen grunn til å flykte. Jeg har ikke gjort noe galt.
I hendene mine har jeg bildene tatt til dr. Fells arbeidstillatelse.
Jeg har også hans franske arbeidspapirer.
Han ser annerledes ut med et skjegg, ikke sant?
Det er ikke mannen min.
Dette er Roman Fell.
Og dette er Lydia Fell.
Jeg er Lydia Fell.
Myrdet du henne sammen med din mann, -
- eller så du bare på?
Jeg er Lydia Fell.
Jeg bryr meg ikke om hvem du er.
Jeg bryr meg ikke om du er ved dine fulle fem eller ikke, forstår du?
Det er ubetydelig.
Jeg forstår.
I dette øyeblikket jobber ikke du for Questura.
Det er en bra ting å forstå.
Jeg vil ikke bli sett på som ikke samarbeidsvillig.
Hvordan du blir sett er helt opp til deg.
Reddet av tapre Questura -
- eller pågrepet.
Jeg har aldri ansett meg selv som noen som trenger redning -
- før nå.
Er mannen din fortsatt i byen?
Mannen min håpet å møte en venn før han forlot Firenze.
Hvor?
Møtets natur forutsatte privatliv.
De kommer til å være et sted der ingen skal være.
Jeg tok meg den friheten å gi deg noe avslappende.
Du kommer bare til å klare å tygge, men det er alt som kreves av deg.
Jeg rakk aldri å spørre om du likte utstillingen.
- Et annerledes ondskapsmuseum. - Ikke så annerledes.
Det var meningen at vi skulle sitte sammen hjemme hos deg i Baltimore.
Bare oss tre.
Du skulle vært hedersgjest.
Men menyen var helt feil.
Ja, det var den.
Jack var den første som foreslo at jeg skulle komme inn i hodet ditt.
Nå har vi begge bokstavelig talt muligheten til å tygge på -
- det vi bare billedlig har tygget på.
Hannibal...
Stopp!
Mine herrer...
Velkommen til Muskrat Farm.
Tekst: Ole Johan Grøndal Hansen www.btistudios.com